Михаил Лермонтов
Сонет

Превод от руски: Стоян Бакърджиев, —

chitanka.info

С повехнали мечти животът ми минава.

Предпиши образи пак се тълпят пред мен;

сред тях изгряваш ти… В простора свечерен

тъй бледата луна сред облаци изгрява.

От твоя властен чар съм често угнетен.

Вълшебните очи, усмивката лукава

поробват моя дух с веригата си здрава…

Не ме обичаш ти — напразно съм пленен!

Знам, не презираш ти ни любовта ми жадна,

ни нейните молби, ала към тях си хладни.

Тъй мраморен кумир на стръмен морски бряг

стои… Вълна кипи, пред него заридава,

а той, безчувствен бог, от заран, та до мрак,

не я отблъсква с гняв, не я и приласкава.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.